- Goddag, Wendy. - Hej, Charlie.
- Er du på designholdet? - Jeg har for travlt i år.
Ærgerligt. Dine design er de bedste, jeg har set i alle mine år.
Det var sødt sagt, men min karriere som indretningsarkitekt tager fart.
- Jeg fik jobbet! - Tillykke!
- Jeg står for makeup! - Jeg sms'er til Caroline.
Godt, at en af jer er med. Wendy har for travlt.
Tænk, hvis Shakespeare havde haft for travlt til at skrive "Hamlet".
- Jeg bliver forfremmet. - Af en kontrolfreak.
Af den dygtigste indretningsarkitekt med de bedste forbindelser.
- Tillykke, Tressa. - Tak.
Se. Savner du ikke at være en del af den her verden?
Jo, men ... Lad nu det ligge. Lad os hellere tænke på dig.
- Caroline vil fejre det. - Så skal du pyntes.
Jeg vil ikke have glitter.
- Jeg har ikke tid, Tressa. - Hold op.
Du må slå dig løs. Du trænger til nøddeknækkermagi.
Du vil ikke klæde mig ud som snefnug, vel?
Jeg havde Sukkerfeen i tankerne.
- Hun ser fantastisk ud. - Jeg vil se.
- Du gør mig til Lady Gaga. - Et kunstværk.
- Jeg ser radioaktiv ud. - Det kaldes "Vær vild"-glitter.
Så du må gerne være vild i aften, Wen.
Tressa, det her skal være din aften.
Hvor er den gamle, spontane Wendy blevet af?
- Jeg ved ikke med det her. - Lev nu livet lidt, Wen.
Du bliver inkognito, så det er den rette dag til spontanitet.
- Okay. Jeg skal nok. - Tak.
Det kan blive en magisk aften.
Det er næsten martini-tid, de damer.
Du vover på at tage den. Det er lørdag aften. Du har fri.
Hej, miss Hall.
Ja, det skal jeg nok. Det tager jeg mig af. Farvel.
Hendes fly er forsinket. Jeg skal bare tænde for varmen.
Ja, det er jo helt normalt. Hun vil bare hundse med dig.
Beklager, jeg er nødt til det. Vi ses senere.
Stop. Før du går, skal jeg fuldføre mit kunstværk. Tak.
- En halv time. - Luk øjnene.
Det er Wendy Walton. Ja, jeg vil gerne indrette dit hus på stranden.
- Lad mig gætte. Sneprinsesse? - Sukkerfeen.
- Sukkerfeen. Selvfølgelig. - Ja ...
- Er du med til balletten? - Ikke helt.
- Hvad er så anledningen? - Jeg skal bare i byen med pigerne.
Det her føles ikke rigtigt.
Jo, på en måde.
Vent! Nej ...
Vent!
I vil ikke tro på, hvad der lige skete.
- Hvorfor er du så rød i kinderne? - Du gløder helt.
Jeg stod i elevatoren. En flot fyr kom ind. Så faldt elevatoren.
Jeg troede, at vi skulle dø. Og så kyssede han mig.
Jo, han gjorde. Og jeg kyssede igen.
Det var den slags kys, som jeg vil huske, når jeg er gammel og dement.
Og gnisten. Der var en gnist.
Jeg har aldrig haft en gnist før, men der var en gnist.
Har du hans navn og nummer?
- Nej, ingen af delene. - Du tager gas på mig, ikke?
Der var folk, der sang julesange. Jeg måtte bare væk.
Men I sagde, at jeg skulle slå mig løs, og det gjorde jeg.
- Og det føltes dejligt. - Hvem er han?
Det er lige meget.
Hvis vi er ment for hinanden, finder jeg ham igen. Eller han finder mig.
- Goddag, de damer. - Hej.
- Jeg ser ham aldrig mere, vel? - Jo da. Det ved jeg.
Og uanset hvad er det skønt at se den gamle Wendy igen.
- Og natten er endnu ung. - Sandt nok.
Skål for en ung nat.
Hej.
Hej, miss Hall. Ja, jeg kommer.
Vi har travlt. Lad os fokusere på krisen.
- Jeg har en vigtig frokost med Adam. - Din omrejsende kæreste?
Han skal være her i julen. Jeg vil forhandle en forlovelse.
- Hvad skal jeg gøre? - Du skal afløse Emily i dag.
- Er hun ikke din stuepige? - Hun er min ansatte, ligesom dig.
Fuldfør listen før middag. Sørg for, at champagnen er Dom Perignon.
- Hvad er det, du har på? - "Vær vild"-glitter.
Tressa sminkede mig i går.
Bare ingen af mine venner genkendte dig.
Tag det af. Jeg vil ikke have det her.
Jeg tager i spa på Ritz-Carlton for at slappe af.
Så er det slut med spontaniteten.
Hej. Jeg har fuldført listen.
- Godt gået! - Tak.
Smut, før Adam kommer. Du ser herrens ud.
- Dom Perignon. Godt. - Ja. Mor dig godt.
- Hej! - Goddag.
- Hvordan fandt du ..? - Jeg hedder Adam.
Du kommer tidligt, skat.
Jeg kunne ikke vente med at se dig.
- Du skal møde min assistent, Wendy. - Rart at møde dig.
Wendy var lige ved at gå.
- Hyggeligt at møde dig. - Mange tak, Wendy.
Nu må du ikke falde.
De er smukke. De står sikkert til mit satinsengetøj. Skal vi sammenligne?
Ikke, før jeg officielt får sagt goddag.
- Hvad er der galt? - Ingenting.
- Jeg er bare træt efter rejsen. - Ja.
Du må være udmattet efter flere måneders rejser fra by til by.
Det er jeg også.
Det er rart at være i Boston til jul.
Du bør koncentrere dig om fremtiden og lægge planer derefter.
- Jeg har faktisk et spørgsmål. - Ja.
Sig nu ikke ja, før du hører spørgsmålet.
Hvad du end spørger om, vil jeg sige ja.
Vil du pynte mit hus til et juleparty?
Familiens fond sponserer nøddeknækkerballetten.
Jeg ville holde et cocktailparty for bidragyderne før forestillingen.
Det vil jeg meget gerne.
- Jeg pynter gerne dit hus til jul. - Tak.
- Hvorfor ser du så nedslået ud? - Wendy har fundet elevatormanden.
- Er det ikke en god ting? - Han er miss Halls kæreste.
Det er da løgn!
Det værste er, at han slet ikke genkendte mig.
- Du var jo inkognito. - Måske genkendte han dig.
Men fordi han boller din chef, ville han ikke vise hende det.
Fortæl, at det var dig. Hvis du følte en gnist, gjorde han nok også.
Hvad skal jeg sige? "Jeg er den pige, du kyssede i elevatoren."
"Jeg arbejder for din kæreste."
Han kendte mig ikke! Under glitteret var jeg mig. Det burde han forstå.
Fyre kan ikke forstå noget som helst. De skal have det hele forklaret.
Jeg må bare bruge kræfterne på arbejdet.
- Glemme gnisten, kysset og ham. - Held og lykke.
Han rejser meget. Jeg ser ham sikkert ikke.
Jeg ville sige det. Du kan ikke ignorere gnisten. Han er nok den ene.
Caroline, det her er ikke et filmmanuskript. Det er mit liv.
Nej, gnisten er officielt slukket.
- Løgnhals. Det siger jeg bare. - Spis nu bare din småkage.
Dejligt at være hjemme.
Nu hvor du er hjemme, må vi samkøre vores kalendere.
Jeg håbede på at slappe lidt af.
Jeg vil nyde at være i Boston i julen sammen med dig.
Vi kan nyde det ved at spise middag med Dostals og gå til galleriåbning.
Og vi må ikke gå glip af Victoria Endicotts fødselsdag. Kom nu!
Jeg har ikke lavet andet end at rejse og være social.
Kan vi ikke koncentrere os om min fonds balletparty?
Nej. Arrangementerne er lige så vigtige for din karriere som for min.
Kan du huske vores tur til St. Barts?
Vi forlod en middag for at se solnedgangen på stranden.
Jeg husker det. Jeg ødelagde mine Manolo Blahniks.
Det er det eneste, hun husker.
Du har været så længe væk, at ingen husker os som par.
Det ville være en skam ikke at vise os frem som par.
Godt, så tager vi til de arrangementer.
Jeg havde håbet på en mere gammeldags jul.
Vi får en blændende jul.
Ja, det får vi sikkert.
- Hej, miss Hall. - Helt ærligt!
Ja. Jeg kommer med det samme.
Klokken er 19.00 på en søndag. Kan det ikke vente til i morgen?
Tror I, at jeg har lyst? Jeg er nødt til det. Vi ses.
Adam spurgte mig om noget helt særligt.
- Tillykke. Hvornår er den store dag? - Det var ikke et frieri. Endnu.
Han bad mig pynte sit hus til et juleparty.
Vi skal mødes der i morgen tidlig.
Du skal medbringe en kurv med kager og kaffe. Skriv det ned.
Adam kan lide franskristet kaffe.
- Hvorfor skal jeg arbejde med ham? - Fordi vi skal pynte hans hus.
Bør jeg ikke fokusere på de andre kunder?
Der er nogle mulige nye kunder...
Adams arrangement har topprioritet. Alle vores andre kunder må vente.
Vi kan ikke bede dem alle om at vente.
Dette er et stort arrangement. Alle bidragyderne til teatret kommer.
- Hvorfor? - Adams familie har Hughes-fonden.
Den finansierer teater og kunst overalt. Derfor rejser han så meget.
Cocktailpartyet er til ære for premieren på "Nøddeknækkeren".
Prøv at læse avisen.
- Hvorfor skal du bruge mig? - Hvad er dit problem?
Vil du ikke arbejde for min kommende mand, kan jeg nemt erstatte dig.
Nej, det er i orden. Helt i orden.
Fart på.
- Goddag. Wendy, ikke? - Jo.
- Godaften, mr. Hughes. - Kald mig bare Adam.
- Kommer du fra Priscilla? - Ja.
Hun skal altså pynte dit hus til et party på premiereaftenen.
- Ja. Det skal I vel begge to. - Rigtigt.
Min rumbo står for makeup og kostumer.
- Gør hun? - Teatret er mit tidligere liv.
Det er hele mit liv. Desværre handler det mest om økonomi.
Jeg har designet kulisser til "En skærsommernatsdrøm".
- Jeg elsker det stykke. - "Sikke tåbelige de dødelige er."
Glædelig jul.
Tak.
- Jeg ... - Jeg skal den vej.
- "Ej kan man skilles uden sorgen." - "Jeg siger godnat lige til morgen."
Du kender jo din Shakespeare.
- Hvorfor forlod du teatret? - Tja ...
Presset fra den virkelige verden. En mere lukrativ karriere.
- At arbejde for Priscilla? - Ja, faktisk.
- Det er et klogt valg. - Ja, det er det vel.
- Godnat, Wendy. - Godnat, Adam.
Jeg kan ikke takle at arbejde hjemme hos ham og møde ham hver dag.
Især, når jeg kender til kysset og han ikke gør.
Det bliver ren tortur.
Det er skæbnen. Julens magi og romantik fører jer sammen.
Det er ikke skæbnen. Det er en gylden mulighed.
Det er det øjeblik, du har ventet på, mens du har knoklet.
Du kommer til at møde og tale med alle de vigtige i teaterverdenen.
Du har helt ret. Det kan blive en fantastisk mulighed.
Det er skæbnen. Du fik jo endnu et elevatormøde med ham.
Det kan jeg ikke tænke på. Og jeg vil ikke tænke på ham.
Jeg vil møde op med en godtekurv og en positiv indstilling -
- besluttet på at gøre det bedste ud af det.
Husk bare, at det er skæbnen.
Hvis han ikke opdager noget, bør du knække hans nødder.
Den her vil jeg lægge i godtekurven.
Godmorgen, Wendy. Priscilla er ikke kommet endnu. Kom indenfor.
- Du har et smukt hus. - Tak.
Det er til dig. Kager og franskristet kaffe.
Mange tak. Kom indenfor.
- Lækker detalje. - Tak.
Jeg tænkte, du kunne lide den. Min rumbo arbejder på forestillingen.
Ja, det sagde du. Meget betænksomt.
- Hvor er den fra? - Beantown Roasters.
Min anden rumbo, Caroline, arbejder der.
- Må jeg have lov? - Ja, værsgo.
- Shakespeares samlede værker. - Afholdt og ofte læst.
Er det, hvad jeg tror.
"Et juleeventyr", førsteudgaven.
Det var den første forestilling, jeg så på Broadway. Min far tog mig med.
Jeg fik bogen af bedstemor. Den er mit kæreste eje.
- Den er meget smuk. - Tak.
- Hallo? - Priscilla. Undskyld mig.
Hej, søde. Hej.
- Godmorgen, miss Hall. - Tak for kurven.
Har du nogen idéer eller tanker til designet?
Ikke umiddelbart, men du ved, hvad julen betyder for mig.
Jeg har ikke været hjemme til jul længe. Det skal være mindeværdigt.
- Og spektakulært. - Det er det altid fra din hånd.
Jeg vil bare se, om du kan genskabe julens magi i dette gamle hus.
Wendy, tag billeder af stueetagen, tag mål -
- og tag fyldige noter om møbler og pyntegenstande. Du kender rutinen.
Lad os tage en kage, skat.
I tillæg til bidragyderne til teatret -
- er der nogle vigtige mennesker, vi bør invitere.
Lad os ikke glemme, at det vigtigste er bidragyderne til teatret.
Men det er jul, og som du sagde -
- er det en lejlighed til at udnytte vores første jul i Boston sammen.
- Wendy, vil du sidde med? - Nej, jeg er ikke færdig endnu.
Der er tid nok til at tage billeder og mål senere. Jeg insisterer.
En croissant?
Tak. Jeg smutter.
Godt ...
- Han har en førsteudgave. - Det er jeg selvfølgelig klar over.
Det kan bruges som inspiration til designet.
Sikke en elendig idé. "Et juleeventyr" er fortærsket og yt.
Men bogen har sentimental værdi for mr. Hughes.
Cocktailpartyet handler om at imponere Adams gæster.
Det er det, der er vigtigt for mig og ham.
Til en forlovelsesfest er sentimentalitet meget godt.
Nej. Hverken Adam eller jeg har tid til sentimentalitet.
Find en god isskulptør og nogle træer med rimfrost.
Sørg for, at der kun er farveprint.
Du har ikke fortalt, hvordan du og Adam mødtes.
Til et velgørenhedsarrangement. Jeg tog derhen for at møde ham.
Havde du ham i kikkerten, før I mødtes? Er det ikke lidt ..?
Beregnende? Jo, det var utvivlsomt beregnende.
Jeg vidste, at han var single.
Jeg var tiltrukket af hans livsstil, som passer til min.
- Elsker du ham overhovedet? - Selvfølgelig elsker jeg ham.
Han er flot, charmerende, intelligent, verdensklog.
Familien har penge og prestige. Vi har lignende drømme og kontakter.
Vi passer godt til hinanden.
- Det perfekte par. - Ja. Det perfekte par.
Det bliver bestemt også min forlovelsesfest.
I det nye år kommer jeg til at planlægge bryllup. Med din hjælp.
- Mr. Hughes? - Godt at se dig, Charlie.
- Hvad bringer dig tilbage? - Jeg ville bare mindes.
- Det er rart at have dig tilbage. - Det er rart at være hjemme.
Jeg er blevet træt af lufthavne.
Jeg er ikke vild med at flyve. Konen og jeg kører bare en tur.
Hvordan vidste du, at hun var den rette?
Vores allerførste kys afgjorde sagen.
Hun gav mig sommerfugle i maven.
Efter 39 år giver hendes kys mig stadig sommerfugle i maven.
- Er du klar til at tage springet? - Jeg overvejer det.
Du har købt stenen, så du må være ret sikker.
Da jeg købte ringen, var jeg meget sikker.
Men nu hvor jeg er tilbage i Boston, føler jeg, at jeg ...
Forveksler knuder med sommerfugle?
Jeg er ikke helt med.
Knuder betyder, at din mave snører sig sammen.
Det betyder, at du bør tænke over tingene.
Men hvis du får sommerfugle, er hun helt klart den rette.
Hvad så, hvis man har begge dele?
Nogle af knuderne kommer af skyldfølelse fra et kys i elevatoren.
- Held og lykke, mr. Hughes. - Tak skal du have, Charlie.
- Du kommer fire minutter for sent. - Ja, men du skal se mine design.
Jeg var inspireret af Adams samlinger og har lavet et juledesign.
Jeg arbejdede med det næsten hele natten.
Det er kun råskitser, der skal vise, hvad jeg forestiller mig.
De er simpelthen ... frastødende.
- Hvorfor skulle han synes om det? - Han har "Et juleeventyr".
Jeg har "Stormfulde højder", men jeg vil ikke bo ved en sump.
Jeg er meget skuffet. Disse design er helt ...
Og hvem har tre juletræer? Og så ægte træer! Det er rodet.
De skal pyntes som fortidens jul, nutidens jul og fremtidens jul.
Pynten til fremtidens juletræ -
- kunne blive lavet af fondens kunstprojekt.
Seriøst?
Det er ikke en børnehavefest.
- Børn er fremtiden. - De er ikke min fremtid.
Disse design er uacceptable, Wendy. Dem lægger vi væk.
- Jeg er stolt af de design. - Det har du ingen grund til.
Godmorgen. Hvordan har du det?
Kom og se mine design. Jeg har arbejdet hele natten.
- Godmorgen, Wendy. - Godmorgen.
- Jeg er betaget af dit talent. - Tak, skat. Det er mit job.
- Men må jeg være ærlig? - Naturligvis.
Det er ikke den retning, jeg ville gå i.
Jeg var ude efter noget lidt mere traditionelt.
Det tænkte jeg, du ville sige, så jeg har et design til.
Så kunne du vælge. Det er lidt rodet, men du kan se idéen.
Det er lige, hvad jeg var ude efter. Du har virkelig fanget mig.
De tre juletræer, fortiden, nutiden og fremtiden, er super.
Fremtidens juletræ ...
Pynten skal laves af børnene fra din fonds kunstprojekt.
Det lyder alle tiders. Disse idéer er så betænksomme.
Jeg er vild med det. Jeg tvivlede ikke på, at du forstod mig.
Tak for dette perfekte design. Jeg glæder mig.
Jeg skal til et bestyrelsesmøde.
- Mange tak, Wendy. - Farvel.
- Det gik rigtig godt. - Han synes, at du har ramt plet.
- Fordi jeg har ramt plet. - Nej, du ramte helt ved siden af.
- Du er på tynd is, unge dame. - Det her er mit design.
Du arbejder for mig, så dit arbejde tilhører mig. Jeg ejer dine design.
Husk på, Wendy, at jeg er den eneste, der kan åbne døre for din karriere.
Trodser du mig, kommer du aldrig til at designe her i byen -
- og kan kun håbe på at designe færdighuse i New Hampshire.
Siden du forstår designet så godt -
- overlader jeg forberedelserne til dig.
Vi begynder implementeringen i morgen.
Fint.
Nu må du fortælle Adam om kysset og designet.
Jeg kan ikke sige noget nu. Kysset er flere dage siden.
Hvis jeg siger, at designet er mit, er det miss Halls ord mod mit.
- Så gør hun livet surt. - Det gør hun også nu.
Så sig op, Wendy. Lad hende prøve at forstå planen.
Jeg kan ikke sige op. Jeg vil ikke. Jeg vil ikke starte forfra nu.
Desuden vil jeg se mit design, selv om det kun er mig, der ved det.
Du godeste. Det er ham, Adam.
- Han må ikke se mig. - Stop. Han har set dig.
- Sig sandheden. - Ja. Bekendelse er magt.
- Mener du ikke "renser sjælen"? - Jo, også det.
Jeg kan ikke sige noget. Hold tæt.
- Goddag, Wendy. - Dette er mine rumboer. Caroline.
- Skuespillerinden. Goddag. - Goddag.
- Og sminkøren. - Nogen har hørt efter i timen.
- Undskyld? - Du skal ikke høre på hende.
Jeg var vild med Priscillas design. Hun har læst mine tanker.
- Ja, vi var chokerede. - Nej, slet ikke chokerede.
Tak for din andel i det. Det bliver en fantastisk fest.
Wendy er også et stort talent. Så begavet, at hun faktisk glitrer.
Nej, ikke glitrer. Ikke noget glitter.
- Jeg glæder mig til at se dit værk. - Det har du allerede.
- Vi ses i morgen. - Muligvis.
Jeg får travlt. Jeg må gå nu. Kaffen er klar, og Priscilla venter.
Du har gjort mig afhængig.
- Hyggeligt at møde de damer. Vi ses. - Farvel.
- Nu forstår jeg. Du er en kylling. - Vel er jeg ej.
Jo! Du sagde, at du ikke kunne sige noget.
Nej, jeg bad jer om at holde tæt.
Efter ordene: "Jeg kan ikke sige noget."
Det husker jeg ikke. Jeg er ingen kylling. Jeg er logisk.
- Er din logik hvidt eller mørkt kød? - Meget morsomt.
Jeg tror ikke, at det virkede.
- Hvordan har du haft det i dag? - Fantastisk.
- Hvad med dig? - Meget godt.
Tak for kaffen. Lad mig hænge din jakke op.
- Skal jeg spille noget julemusik? - Nej! De har spillet det i en måned.
Godmorgen, miss Hall. Kan du huske min rumbo, Tressa?
- Hvad er den til? - Til Adams bog.
- Lad os stille den her. - Der skal fremtidens juletræ stå.
Hvis jeg vil have den her, skal den stå her. Det bliver snart mit hus.
Nej, jeg vil ikke have den her. Lad os stille den her.
Lige her.
Nej, lad os stille den ved døren. Flyt den herhen.
Hvor vil du have den? Jeg stikker den skråt op.
- Åh nej! Er du okay? - Nej, din idiot!
- Hent noget is, hurtigt. - Javel, miss Hall.
Åh nej!
Her er isen, miss Hall. Åh, pis.
- Hent min taske, lige nu! - Ja.
Her. Du godeste.
- Tag det her. - Okay.
Åh nej!
Adam må ikke se mig sådan her!
Hvis han elsker dig, burde det ikke betyde noget.
Sådan tænker I mindre kønne piger altid.
Ingen må se mig sådan her!
Jeg må se perfekt ud til forlovelsen. Det bliver førstesidestof!
Adam må ikke se mig sådan her. Hvad skal jeg gøre?
Jeg tager til New York.
Jeg besøger mor. Et par dages spa og en plastikkirurg retter op på det.
Adam må ikke se mig sådan her!
- Hvad med pyntningen af huset? - Du har ansvaret i mellemtiden.
- Hvad skal jeg sige til Adam? - At jeg fik et ærinde udenbys.
Hold kæft, en idiot!
Ja ...
Du ved godt, hvad det her betyder, ikke?
At de flyvende aber kan ånde lettet op?
- Du har nogle dage alene med Adam. - Sandt nok.
- Held i uheld. - Tja.
- Lad os pynte. Vi har travlt. - Okay.
Det er smukt. Synd, at Priscilla ikke kan se det.
- Det går fremad. - Ja, det gør det.
Nu er vi klar til træerne. Det er det næste.
Nå ja, træerne.
- Skal du hente dem nu? - Ja.
Jeg kan lide at købe træer om aftenen. Det er så hyggeligt.
- Skal du hente tre træer alene? - Det var planen.
Det kan jeg ikke lade dig gøre. Ikke alene. Lad mig gå med.
Nej, det behøver du ikke. Jeg klarer det.
- Jeg er vant til at slæbe kulisser. - Jeg har det bedst med at hjælpe.
Okay, så kom.
Det lød godt.
- Hvad er figenbudding egentlig? - Det må smage godt.
- Selvfølgelig. Perfekt. - Den synger de nok for alle kunder.
- Det må blive trættende. - Nej. Julesange er aldrig kedelige.
Da jeg var barn, valgte jeg juletræ sammen med far.
Vi tog ud til en gård og kørte ud til juletræsskoven i en høvogn.
Far og jeg brugte en time på at finde det perfekte.
- Det lyder som ren Morten Korch. - Sådan var han også.
Så tog vi hjem og lavede kakao og pyntede træet den samme aften.
Træet stod ved siden af fjernsynet. Efter pyntningen så vi julefilm.
- Hvad var dine favoritter? - "A Charlie Brown Christmas".
"Grinchen", "Det er herligt at leve" og "En julehistorie".
- Du har nogle kære minder. - Ja, meget.
- Det er ret flot. - Ja, det er perfekt.
Det er første gang, jeg nogensinde har fundet et juletræ.
Juletræerne ankom bare hjemme hos mig.
Far rejste meget, og mor havde altid travlt.
Julen kom og gik uden ret meget personligt islæt.
Bortset fra bedstemor.
Hun gjorde det til noget særligt.
- Er hun stadig ..? - Nej, hun døde for 15 år siden.
Jeg tænker stadig på hende. Hun holdt sammen på familien.
Hvordan begyndte du med teater?
Jeg ville være skuespiller.
Jeg gik til drama og lærte Hamlets enetale udenad.
Da jeg var færdig med talen, var der helt stille i lokalet.
Jeg var så kæphøj, at jeg troede, at det var perfekt.
Den gik rent hjem.
Efter noget nær en evighed sagde læreren:
"Adam, du er klar over, at Hamlet overvejer selvmord i talen, ikke?"
Derfor har jeg holdt mig i baggrunden. Og jeg elsker det.
Tressa og Caroline. Hej! Kom hen til os.
- Hejsa, Adam. - Hvordan går det?
Tressa og Caroline. Slå jer ned.
- Må jeg byde på cannoli? - Dem lavede jeg i morges.
- Spiser du tit dit eget værk? - Jeg plejer at slikke skeen.
Det har Caroline skrevet som aktivitet på Facebook.
Det giver nogle mærkelige venneanmodninger.
Vi har talt om fortidens jul.
Har I fundet nogen gamle spøgelser?
Ja, faktisk. Et par stykker.
- Jeg ved ikke helt med jer to. - Meget sjovt.
Jeg har noget til Priscilla Hall.
- Hvor vil du have det? - Stil det der.
- Jeg kan se kasser. - Ja, til fortidens og nutidens jul.
- Børnene laver fremtidens jul i dag. - Fremtidens jul kommer i morgen.
Ja, men hvad så, når morgendagen bliver nutid og fremtiden er her?
Okay. Stephen Hawking. Jeg har en overraskelse. Figenbudding.
- Hvordan fandt du figenbudding? - Det var ikke nemt.
- Det ligner slet ikke budding. - Det ser forfærdeligt ud.
- Dig først. - Nej, damerne først. Jeg er høflig.
Nej. Det smager lige så grimt, som det ser ud.
- Jeg foretrækker frugtkage. - Og figenkager.
Men tak for en interessant oplevelse.
Jeg skal i gang med fortidens juletræ.
- Vil du hjælpe til? - Meget gerne.
- Hæng det højt oppe. Lige der. - Deroppe. Perfekt.
Ja. Se lige den her.
Lige her?
- Hvad siger du til den her? - På den anden side.
Bedstemor havde elsket den her.
Hun havde elsket hele designet.
Hun gjorde julen så hyggelig.
Det var ikke nemt i familien Hughes.
Hun købte Dickens-bogen til mig, julen før hun døde.
Det var som en af vismændenes gaver.
Hun havde ingenting, men solgte sine arvestykker for at købe den.
Familien Hughes har masser af penge og kunne nemt have købt den -
- men hun ville bruge sine egne penge for min skyld.
Jeg var straks klar over, hvor meget den bog betød for dig.
Jeg er glad for, at du kan lide designet.
Det overraskede mig lidt, at Priscilla opfangede det.
Af og til er vi ikke helt på linje.
Og så laver hun sådan noget her.
Adam, jeg ...
Jeg må fortælle dig, at ...
Undskyld mig. Det er Priscilla.
Du må have mig undskyldt.
Hej, Priscilla. Vi talte lige om dig.
Flot. Det kan jeg lide.
Julegaver på nutidens juletræ.
- Er det ikke genialt? - Jeg er vild med det.
- Det er mørkt. Jeg tænder lyset. - Nej, ikke endnu.
Jeg har koblet lyset til en fjernbetjening. Tryk på én knap ...
Glædelig jul.
"Lyset skinner i mørket, og mørket fik ikke bugt med det."
Det er fantastisk.
Kom. Du skal se din bog.
Det er bare helt perfekt.
Må jeg give en middag som tak for alt dit slid?
Jeg kan ikke få pizza og øl til mine fester.
Det får jeg kun til skuespillerfesterne.
Skal du med til festen efter premieren på "Nøddeknækkeren"?
Det kan blive en stor aften for mig. Lad mig se, om jeg har den.
- Jeg har tænkt på at fri. - Til miss Hall?
Hvad tror du?
Den er smuk, men den er ikke lige miss Hall.
Den er for traditionel. Hun er meget mere moderne.
Jeg købte den i Milano. Jeg var overbevist om, at det skulle være os.
Da jeg kom tilbage, vidste jeg ikke, om det var knuder eller sommerfugle.
Den anden aften havde jeg sommerfugle.
- Havde du sommerfugle? - Ja. Det var ikke med Priscilla.
Jeg vidste ikke, om Priscilla gav mig knuder.
Jeg troede, at jeg havde knuder, men det var sommerfugle.
Jeg forstår ikke helt, hvad du mener.
Det er min ven Charlies ord.
Da jeg så Priscillas design -
- den kærlighed og sentimentalitet, hun havde lagt i dem -
- så vidste jeg det.
- Overbeviste designene dig? - Absolut.
Ja. Det gjorde de.
Vil du have noget mere?
- Nej. Nej. - Okay.
Må jeg bede om regningen? Tak.
Isabella i "Lige for lige", Cordelia i "Kong Lear".
Men der er jo også Portia. Listen bliver bare ved.
- Hvad er der? - Det minder om Priscillas design.
Jeg er vild med, at hun har taget noget så romantisk med.
Måske skal jeg fri til hende i hestevogn.
Jeg tror, at hun ønsker sig noget mere prangende.
Nej. Mener du det? Det bliver da helt perfekt.
Vil du tage en tur sammen med mig? Jeg vil bare lige prøve den.
- Jeg ved ikke helt ... - Kom nu. Det bliver sjovt.
- Kan vi få en tur? - Ja, for 25 dollar.
Er det i orden? Tak.
Tak skal du have.
Okay, lige her ...
- Sidder I godt? - Ja tak.
Det er kønt.
- Har du det godt? - Ja.
- Hvordan har turtelduerne det? - Tak. Det var perfekt.
Det føltes slet ikke som storbyen. Lysene i vandet og vinteren ...
- Det var dejligt. - Ja, det var det.
Min taske ... Her.
- Glædelig jul. - Glædelig jul.
Ægte kærlighed gør mig altid rørt.
Sommerfuglene må have været dig. Sommerfugle betyder gnist.
Men han viste mig ringen. Han tror, at hun er den ene.
Du er den eneste ene. Designene, kysset.
Du må fortælle ham det hele, før han bliver forlovet på falsk grundlag.
- Jeg prøvede, men jeg er en kylling. - Jeg kan sige det.
Jeg kommer til at virke beregnende, og det er miss Halls ord mod mit.
Men sandheden kommer ud.
Så bliver Adam bare forlegen, fordi han ikke kendte mig.
Han bliver sur, og det ødelægger vores venskab.
Han ved ikke, hvem han skal tro på. Miss Hall bliver gal.
Du forestiller dig det værste. Det bedste er også en mulighed.
Lige så muligt som at vinde i lotto.
- Jeg må prøve at glemme ham. - Det kræver lobotomi.
- Hent proptrækkeren, Caroline. - Okay.
Hej. Det er Adam Hughes fra USA.
Jeg har købt en ring hos jer. Jeg ville spørge, om den kan byttes.
Okay, bare bed ham om at ringe tilbage, når han kommer.
Tak skal du have.
Åh nej. Fremtidens julepynt kommer først sent i eftermiddag.
Jeg bør ringe og give Adam besked.
Hej, Adam, det er Wendy. Børnenes pynt kommer først senere i dag.
- Se hende. Hun er så lykkelig. - Ja. Situationen er noget rod.
Hvorfor falder hun altid for de uopnåelige?
Men man må medgive, at hun har ret så god smag i mænd.
Ja.
Vi må hjælpe hende ud af det. Hvordan?
Men hvis han knuser hendes hjerte -
- får han et cowboystøvlespark, så han spytter sporer ud.
Han vil pynte fremtidens juletræ i aften.
Sig det til ham, Wen.
Det kan jeg ikke. Hvor mange gange skal jeg sige det?
- Så vær forsigtig derhenne, okay? - Okay. Vi skal bare pynte træet.
Den her pynt er så smuk. Se bare den her.
Det var en storartet idé at få børnene til at lave dem.
Nu har vi pyntet træerne, og jeg har en overraskelse.
- Ikke figenbudding. - Nej, den har jeg smidt ud.
Til ære for din juletradition med din far har jeg -
- "Charlie Brown", "Grinchen", "Det er herligt at leve", "Muppets".
Til ære for min bedstemor.
Tak. Der er til mange timer.
Ja, vi må hellere komme i gang.
Er du sikker på, at du er klar til at se alle?
- Selv "Muppets"? - Jeg har ikke set nogen af dem.
Ingen af dem? De er jo juleklassikere.
- End ikke "Det er herligt at leve"? - Nej.
Jeg græder, hver gang Clarence får sine vinger.
- Du har lidt afsavn som barn. - Sørgeligt, men sandt.
- Kinesisk takeaway? - Det lyder godt.
Adam?
Hallo?
Priscilla. Velkommen tilbage.
- Jeg har savnet dig. - Ja, åbenbart.
Pynten kom sent, og vi ville pynte færdigt, før du kom tilbage.
- Jeg går nu. - Ja tak.
- Tak for al hjælpen, Wendy. - Farvel, Adam.
Det er dejligt at have dig tilbage.
Du lugter af billig mad.
Du må ikke være vred. Der er ikke sket noget.
Tanken slog mig slet ikke. Hun er min assistent.
Jeg snupper et bad.
Hallo.
Mr. Hughes er optaget. Kan jeg tage imod en besked?
Har han spurgt om at måtte returnere ringen?
Jeg giver ham beskeden.
Du ser forfrisket ud, skat.
Jeg tænkte på os hele tiden, mens jeg var væk.
Jeg har også tænkt på os. Der er noget, jeg må tale med dig om.
- Jeg har lidt tid før mødet ... - Nej, gå du bare.
Jeg må rydde op. Der er meget, der skal gøres inden festen.
Så taler vi om det, når jeg kommer igen.
- Ja, miss Hall? - Kom tilbage til Adams hus nu!
Adam havde savnet mig så meget, at han straks friede til mig.
- Friede han til dig? - Lige ved dit sentimentale juletræ.
Hvor passende.
Ja, det er det. Tillykke.
Når du er færdig med at rydde op, er du fyret.
Du er ikke velkommen her, og du skal ikke komme til Adams fest.
Jeg stolede på dig, Wendy.
Jeg syntes, at du havde talent.
Og hvad gør du? Du forråder mig.
Nej. Der skete intet mellem mig og Adam. Han vil giftes med dig.
Jeg gider ikke høre det.
Hvis du prøver at kontakte ham, gør jeg alvor af min trussel.
Så får du aldrig arbejde her i byen.
Ryd så op!
- Det er min skyld. - Nej, det er ej.
Jeg sagde ja til at være så meget sammen med ham.
Vi fandt træer, tog en tur i hestevogn og så julefilm.
Nu gør det mere ondt, end hvis jeg bare havde undgået ham fra starten.
Og hvorfor lod jeg mig selv lave de design?
Fordi du er en dygtig designer, og de idéer kom fra dit hjerte.
Det burde han vide efter al den tid med jer begge.
Der er ingen tvivl. Du styrer, hun er nederen.
Det er hende, der skal leve lykkeligt med ham.
Der bliver ikke noget lykkeligt over det forhold. Okay?
Værsgo.
Kom med til teatret. Tænk på noget andet.
Wendy.
- Jeg har forelsket mig i ham. - Jeg ved det. Det gør mig ondt.
- Det gør ondt! - Jeg ved det. Kom her.
Jeg vil gerne tale med en i jeres livsstilssektion.
Jeg har det fra en pålidelig kilde -
- at Adam Hughes' cocktailparty også bliver hans forlovelsesfest.
Ja, med Priscilla Hall. I har sikkert et billede af parret.
Kig på forrige sæson af The Boston Pops.
Tak. Jeg er en god ven af parret.
- Hej, mr. Hughes. - Goddag, Charlie.
Det ser ud til, at du har fået løftet en byrde.
Ja. Jeg vil returnere ringen.
Har du fået styr på knuder og sommerfugle?
Ja, det tror jeg, Charlie.
- Dejligt, at du er hjemme, skat. - Vi må tale sammen.
Ja. Mig først. Jeg har haft en forfærdelig dag. Wendy sagde op.
Hun vil ikke være en del af vores verden.
- Har Wendy sagt op? - Ja.
Hun sagde dog, at vi var det perfekte par.
- Hun er væk. - For godt.
Hun kommer ikke engang til festen, som også bliver forlovelsesfest.
- Ja, skat, jeg vil giftes med dig. - Vent lige et øjeblik, Priscilla.
Ringen er ikke perfekt, men den kan byttes. Jeg er vild med den.
Du ved, hvor højt jeg elsker dig. Vi bliver lykkelige sammen.
- Priscilla ... - Du skal ikke sige noget.
Lad os huske lidenskaben, da vi rejste jorden rundt.
Vi kan godt aflyse alle aftalerne, så vi kan være sammen.
Jeg trænger til en drink.
Adam Hughes og indretningsarkitekt Priscilla Hall forlovet!
Mor? Har du set side 2?
Wendy ...
- Hvad er der galt med Wendy? - Det er den tumpe til Adam.
Han fatter ikke, at han elsker hende. Nu er han forlovet med heksen.
Det lyder underligt. Han fortalte, at han fik sommerfugle i elevatoren -
- og ikke havde planer om at giftes.
- Det er løgn! - Nej, det er sandt.
Det var det, han sagde.
Det er noget rod. Vi må gøre noget.
- Du kan regne med mig. - Godt.
- Er det nu også nødvendigt? - Ja, det er min premiere.
Undskyld. Jeg føler mig ikke glamourøs.
- Du får det bedre af det. - Jeg tvivler.
- Vi har brug for dig. - Derfor skal du føle dig glamourøs.
Beklager, men "jeg har ikke lyst" holder ikke i aften.
Jeg er bag kulisserne. Hvorfor skal jeg pyntes?
Der bliver premierefest og flotte mandlige balletdansere.
Det er det sidste, jeg har i tankerne.
Føj mig. Gør det for holdets skyld.
- Okay, så gør jeg det. - Tak.
Se der.
Det er også dejligt at se jer. Skål. Tak, fordi I kom.
I må lige have mig undskyldt.
Du er uhøflig mod gæsterne. Det er vores forlovelsesfest.
Nej. Det er en fest for bidragyderne til balletten.
Jeg har ikke officielt friet.
Det skete på en meget charmerende måde.
Det er lige det. Der skete ikke noget.
Jo, du købte en smuk diamantring til mig. Hvad har du gang i?
- Hvor er nøddeknækkeren? - Den passede ikke.
Det er derfor, jeg hader levende juletræer.
De roder. Der er nåle overalt.
Jeg elsker levende træer. Var det ikke derfor, de var med i dit design?
Medmindre det egentlig var Wendys design.
Arbejdet blev gjort for mig og var instrueret af mig.
Hvad var inspirationen til designet?
Din bedstefars bog, selvfølgelig. Hold nu op.
Det var min bedstemors bog.
NØDDEKNÆKKEREN
Undskyld mig. Undskyld mig, sir.
Undskyld mig.
Tillykke med forlovelsen.
- Det er ikke, som det ser ud til. - Nå, der er du.
Wendy, du ser sød ud.
Jeg er ked af det, der skete mellem os.
Jeg vil gerne fortsætte samarbejdet. Du er et stort talent.
Jeg er ked af, at jeg ikke sagde op, før du fyrede mig.
- Fyrede du hende? - Det må være en misforståelse.
Jeg troede, at du sagde op for at vende tilbage til teatret.
Ved du hvad? Jeg troede, at det var en drøm at arbejde for dig.
Jeg troede, at jeg måtte blive indretningsarkitekt.
Jeg faldt for dit glamourøse liv, før jeg lærte dit sande jeg at kende.
Så gør bare alvor af dine smålige trusler.
Hvis jeg skal designe teaterkulisser resten af livet, er det en drøm.
- Og du ... Du valgte hende. - Hvad foregår der her?
Du troede på, at hun kunne have fundet på de design.
Adam, jeg har været lige her foran dig.
Hvis kysset i elevatoren betød noget for dig, ville du have set det.
Du er ikke den mand, jeg forelskede mig i.
I to fortjener hinanden.
- Wendy ... Wendy. - Lad hende gå.
Lad os sætte os igen og fortsætte aftenen.
Hvorfor har hun altid glitter på? Hendes ansigt ligner en diskokugle.
Hjælp mig op.
Det er ikke bare stilen, der er helt forkert.
Hvad laver du?
Okay, jeg forstod det ikke, da jeg burde have forstået det.
Men da jeg hjalp dig ud af vognen, flød mit hjerte over.
Det var den samme gnist, som da vi kyssede i elevatoren.
Så jeg må spørge: Kan du tilgive mig for at have været så blind?
Jeg vil overveje det.
Mente du det med, at du havde forelsket dig?
Ja. Det gjorde jeg.
Takket være en faldende elevator og en smuk, glitrende kvinde -
- har jeg oplevet julens sande betydning igen.
Jeg forelskede mig også.
Adam Hughes og kulissedesigner Wendy Walton skal giftes
Tekster: Morten Rasmussen www.sdimedia.com